Това са '70-те s01 e21 Водната кула
Пойнт Плейс, Уисконсин петък вечерта 22:46 ч.
Водната кула
Боже мой! Оттук Пойнт Плейс прилича на Париж.
Това ти прилича на Париж?
Нищо чудно, че мислиш, че Келсо може да е манекен.
Ей, мога да съм манекен.
Млъквай и рисувай.
Готово е!
Най-накрая успяхме. Нарисувахме листо от марихуана на водната кула.
За пръв път съм толкова горд.
Не прилича на листо от марихуана.
По-скоро на ръка, която показва среден пръст.
Не е нужно да е идеално, Хайд. Това е изкуство.
Качи се и го оправи. - Хубаво.
Там да е по-широко.
Там в края...
Майкъл!
Келсо! - Да?
Как изглежда от долу?
Сякаш ми показва среден пръст.
Това е тъпо. Трябва да го заведем в болницата.
Не, баща ми ще разбере. - Тихо.
Ще събудя майка, може тя да знае какво да правим.
Не буди Ред, ще избие всички ни. - Смяташ ли?
О, Ред. - О, Кити.
Да вървим. Качвайте се в колата!
Къде е майка ти? - Млъквай! Не говори така за нея!
Не, тате.
Беше неизбежно.
Да. Не. Кравата ме ритна, след като я бутнах.
Не лъжа!
Добре. И аз те обичам.
Хвана се.
Извинете, да.
С приятеля ми искаме да ни изкъпете с гъба.
Ерик, добре ли си? - Спяха.
Майкъл, Бог ми е свидетел, ще се погрижа да се оправиш.
Мерси, Джаки. Много ме боли.
Горкото ми.
Това беше. Тръгвам си, кой идва?
Съжалявам за тази вечер.
Защо? Видях те как падаш, беше жестоко!
До скоро, Келсо.
Хайд е кретен. Това е негова вина. - За какво говориш?
Според кого листото не беше хубаво? - Според Хайд.
Кой каза да се наведеш още?
Хайд. - Заради кой падна от водната кула?
Джаки, това е откачено. Хайд ми е най-добрият приятел.
Браян Пиколо и Гейл Сейърс бяха най-добри приятели.
Песента на Браян...
Обичам го тоя филм!
Гейл държа ръката на Браян и му даваше да пие вода в болницата.
Къде си сега?
В болницата. - А къде е Хайд?
Определено не ми дава да пия вода!
В този град има вандали.
Като се прибирах видях водната кула да ми показва среден пръст.
Вандали казваш? Къде беше снощи, Ерик?
Стига, Лори. Ерик, виждаш ми се блед. Дай да ти видя очите.
Погледни ме.
Да нямаш температура?
Знам какво ти трябва. След закуска ще окосиш ливадата.
Добре ще ти се отрази чистият въздух.
Ерик, има ли нещо?
Боже, спри това!
ДЖОНИ ДРУСА ЛИ? Разберете дали детето ви взима наркотици.
Така... Ерик отговаря на девет от десет.
Кръвясали очи, променливи настроения, липса на апетит, проблеми със съня.
Ред, нашият Джони друса.
Това са глупости. Той не взима наркотици...
Просто е странен.
Добро утро.
Гладен ли си?
Оспах се и закъснявам за училище...
Чао.
Това хлапе друса.
Така е. Неделя е.
Тези филми са страхотни.
Не подозирах, че с една бира превръщаш мажоретка в курва.
В това се крие важно послание. Същото се случи на моя приятелка.
Наистина ли?
Коя точно?
На това се вика пияна и разгонена мажоретка.
Паднаха й помпоните. - Достатъчно!
Навсякъде секс! Отвратително е, няма да позволя да се случва в мазето ми!
Ерик, какво ти става? - Извинявай, че имам морал.
Отивам да видя Майкъл. - Как е той?
Много ти пука. Защо не се извиниш?
За какво?
Щом не се сещаш си голям и дебел кретен.
Тая е луда.
Да. Ти не си дебел.
Ерик. - Не докосвай майка ми! Какво?
Какво ти става? Напоследък си извънредно смотан.
Сварих майка и татко да правят секс.
Горкичкият!
Няма нищо. Всичко е наред.
Лори, беше ужасно. Запечата ми се в съзнанието.
Бяха си мама и татко, но бяха...
като диви зверове във филм на Нешънъл Джеографик.
Дълбоко в неиследваната психика на един млад мъж
се намира една пустош на име Дивия Уисконсин.
След дни издирване намерихме леговището на хитрия Ред.
Наблюдаваме как Предгадос Сексманякос дебне жертвата си в хола.
Забележете как мъжкият показва интерес за чифтосване, чрез агресивни звуци.
Костюмът й с двоен шеф и алените й устни дават сигнал, че е готова.
Това не убягва на мъжа.
Ето го, тръгна. Да наблюдаваме.
Ерик, много съжалявам.
Прояви разбиране. Майка и татко се обичат.
Имат си нужди, точно като нас. - Не!
В часовете по психология научих, че това ще е травмиращо за теб.
Не се безпокой. Много хора са преживяли същото.
Наистина ли? И са се оправили?
Някои са станали серийни убийци.
Но това е просто съвпадение. Както и да е.
Знаеш ли кое е тъжното? Опитваш се да си мила.
Да, не ми е силна страна. Съжалявам.
Значи ще се оправя?
Не.
Дона, не съм в настроение.
Стига, де. Искам малко екшън.
Дона, не мога. - Стига, всички други го правят.
Да не си ми сърдит нещо?
Видях как нашите правят секс.
Хареса ти, нали? - Глупости! Това е извратено!
Шегувам се.
Браво, добра шега.
Гледай сега. Ще ти кажа нещо, което не съм казвала на друг.
Когато бях на 12, видях нашите да го правят.
Как го преодоля? - В началото бях откачила.
Но с времето болката отшумя и успях да продължа с живота си.
Моето едва ли ще отшуми. Когато ги сварих бяха...
Точно по средата. - Това не е нищо.
Видях нашите отвън, посред бял ден, на хамака.
Където си четях за приключенията на Нанси Дрю.
Това е много по-гадно от моето.
Помня как малки парченца кожа се подаваха през дупките на хамака.
Странно, но след твоят разказ ми стана много по-добре.
Защото си го преодоляла, нали? - А после...
като се прибраха имаха шахматни следи
по ръцете и краката.
Баща ми се разсмя и каза, че били заспали на хамака.
Но аз знаех, че е лъжа. Знаех какво бе сторил на майка ми.
Майка ти.
Готов съм да се натискаме. - Закарай ме у дома.
Виж, Джаки, това са приятелите ми. Ерик, Дона и Фез.
Това са всички мои приятели.
Ако имаш да ми казваш нещо, давай направо.
О, не.
Ти имаш да ми казваш нещо. Тук съм и чакам.
Простотия. Хайд, извини се. - Форман, вината не е моя.
Все тая, той така смята. - Заради теб паднах.
Как така? Да не те бутнах?
Не, но... - Аз ли направих парапета хлъзгав?
Не. - Тогава защо да е моя вината?
Защото!
Не ти хареса творбата ми.
Не ме уважаваш, подиграваш ми се
и не те интересуват чувствата ми.
Келсо, не се обиждай, но звучиш като жена.
Така е!
Добре тогава. Помниш ли как ти се катерих по оградата,
ударих си челото в един клон, паднах на двора,
а кучето ти Йоги ме ухапа два пъти по задника?
Да. Кървеше и ревеше.
Кървях, но не съм ревал. - Рева!
Кървеше и ревеше.
А ти се спука от смях, докато аз кървях.
Разбираш ли какво имам предвид? - Готино е да се нараняват приятелите.
Почти.
Извинявай. - Стига си говорил като жена.
И двамата сте идиоти.
Ерик, с баща ти забелязахме, че се държиш странно напоследък.
Като хипи.
Искаш ли да ни кажеш нещо? - Друсаш ли?
Можем да ти помогнем.
Има терапевти, болници... - Кракът ми, който ще те срита.
Мамо, татко, не взимам наркотици.
Какво облекчение! Нямаш представа... - Кити, той лъже.
Така правят наркоманите. - Тате, кълна се, не друсам.
Тогава какво ти става, по дяволите?
Бях горе и случайно...
Абе всъщност, взимам наркотици.
Видял ви е да го правите!
Ето.
Помогнах.
Секс ли правихме с баща ти? - Мамо!
Нищо чудно, че се държиш странно. Кажи нещо да му стане по-добре.
По-забавно е отколкото изглежда.
Ред. - Какво искаш да му кажа?
Знаете ли какво? Правете си го.
Нямам нищо против.
Та... Мерси.
За нищо. Само дано си си взел поука.
Да, сър.
Чакай, каква поука?
Винаги чукай.
Дори следобед. - Боже мой!
Беше забавно. - Не знам колко е забавно.
Ами ако ти беше заварил твоите родители?
А майка ти е танцьорка. Представи си каква гледка само.
Стига, Кити.
Недей.
Престани!
Келсо ще се зарадва, че съм довършил графитите.
О, да. Много сам талантлив.
О, не. Ранен съм.
И съм сам.
А водната кула ми показва среден пръст.
Превод: KALBI kalburov@gmail.com